home

GOOD JOB MY GIRRLSS (Y) OWNED HAHAHA : )
TUOREIN VERSIO PP:stä Mul on muuten nyt jotai 2 musiikkiesimerkkii, ja ne on hyvät et sillee :D TÄST TULEE NIIN NIIN NIIN HYVÄ <33333 DAH XD t. seko vivi

P.S. MUN SLIDET ON KIRJALLISUUS JA SYMBOLISMI MUISSA TAITEEN LAJEISSA!!!!

JA MULLA ON RUUSU JA SORMUSRASIA (SAAN EHKÄ ITELLENI BASKERIN)

HEIII MIETIN TOTA JAKOOOOO JA LASKIN ET MEIL ON YHTEENSÄ JOKU 10 NOITA "YHTEISIÄ" DIOJA, NI JOKANEN VOIS OTTAA KOLME? JA HALUKAS VOI OTTAA OTSIKON? JOS TEIL EI OO MITÄÄ SITÄ VASTAA NI HALUISIN OTTAA DIAT
 * 4=tunnista symbolit
 * 5=symbolistinen manifesti
 * 9=vertailu
 * ja jos kukaan ei tota kymppii haluu ni voin mä sen selittää, mut jos joku muu ottais sen ni menis tasaväkisemmin
 * Sori ku säädän tääl jatkuvast jotaiii : DDDDDD lol

__ MIELIPITEITÄ KIITOS?! :) __

**Huomioikaa uusi ihana "Maija sählää"-osio!!**

=** HEI HEI HEI KUKA HOMMAA KAIKKI NE MITÄ TARVITAA SIIHEN PANTOMIIMIIN, TYYLII SYDÄMEN RISTIN KUKAN JNE? **=


 * [[file:SYMBOLISMI.pptx]]TÄSSÄ TAAS YKS PÄIVITETTY VERSIO **

ja täs viel näiät symbolei

Tumma
Tuo oli tumma maammon marja syntymässä säikähtänyt, näki kauhut kaikkialla, haltiat pahat havaitsi, ei hyviä ensinkänä.

Pani äiti paimenehen. Paimen metsästä palasi, tuli outona tupahan, haasteli haralla hapsin: "Oi emoni, älä minua pane karjan paimenehen! Lempo seisoi suon selällä, Hiidet hirnui kankahalla, juuttahat jälestä juoksi, maasta Maahinen kohosi."

Ei pojasta paimeneksi. Pantihin kalan kutuhun.

Palasi mereltä poika, tuli valjuna tupahan, kertoi kynnet kylmillänsä: "Kauhea saloilla kansa, meren kansa kauheampi! Näin minä Tursahan tulevan, meren kahtia menevän, Kalpea karilla istui, Tyhjä alla ammotteli.

Ei pojasta merelle miestä. Pantihin palon tekohon.

Palasi palolta poika, tuli vauhkona tupahan, sanoi silmin seisovaisin: "Hirveät meriset hirmut, tulen hirmut hirveämmät! Sylki kyyt kyventä, liskot puhui liekkiä punaista, Syöjätär porossa keitti, Kehno käänti kattilata."

Suku jo surmata saneli: "Mitä työstä tyhjän miehen!"

Ennätti emo etehen, kyyditti kylän kisoille.

Palasi kylästä poika, ei tohi tupahan tulla, kujilla kuvahtelevi, piilee peltojen perillä; löysi äiti seisomasta takaiselta tanhualta.

Poika kaulahan kavahti: "Oi emoni, kantajani! Paras on minun paeta, paras mennä näiltä mailta, mennä Kalman karsikkohon, piillä Tuonelan pihoille! Kolkkoja kotona näin ma, kamalampia kylässä! Veräjällä Vento seisoi, Vennon poika portahalla, loukossa Vahinko vaani, Kouko kohtasi ovella."

Tunsi äiti tummaisensa, tunsi jo tuhon-alaisen syntymässä säikkyneeksi; itki, itki, ei evännyt, virkkoi vienosti saneli: "Niin menekin, poloinen poika, mene kuolon kuusikkohon, vainajien varvikkohon, tuvan taakse taaton saaman, lempeän lepotiloille, missä seisoo puut pyhäiset, hongat himmeät puhuvat ollehista, mennehistä, murehessa yön ikuisen."

Taatto haudassa havasi. "Mitä itket, heimon helmi?"

"Tuota itken, oi isoni, ei minuhun metsä mielly."

"Lehto laululla lepytä, niin teki isätkin ennen."

"Tuota itken, oi isoni, ei minusta merelle miestä."

"Ahti uhreilla aseta, niin teki isätkin ennen."

"Tuota itken, oi isoni, ei tuli minulle tuttu."

"Tuli kytke kahlehisin, niin teki isätkin ennen."

Yhä itki heimon helmi. "Mitä itket, oi iloni?"

Tuska ilmoille ajoihe: "Oi isoni, ota minutkin kera Kalman kartanoihin, kun olen maammon tumma lapsi, syntymässä säikähtänyt, näen kauhut kaikkialla, enin ihmisten elossa."

Nousi ääni nurmen alta, sana Tuonelta samosi: "Säikkyivät isätkin ennen, toki aikansa elivät. Autio elämän aamu, Manan ilta autiompi. Pirtit on pienet Tuonelassa, maan alla kaitaiset kamarit, kuu ei loista, päiv' ei paista, yksin istut, yksin astut, toukka seuloo seinähirttä, itse seulot itseäsi ikävässä ainaisessa, haikeassa, vaikeassa."

Poika Tuonelta palasi, tuli miesnä hiljaisena, istui tuttuhun tupahan; kohenti takassa tulta, talon töitä toimitteli, hymysuin hyreksi joskus sinipiioista saloilla, vellamoista veen selillä: meni merelle, metsähänkin, vei verkon, asetti ansan, niin eli ikänsä kaiken, ei iloiten eikä surren, pannen päivät päälletyksin niin tulevat kuin menevät, niin paremmat kuin pahemmat; päällimmäiseksi paremmat.

Sopisko tää toiseks tehtäväks? ku se sara eeva sano et voitais ottaa vaikka toinenki.... Tehtävänannoks vois laittaa "Etsikää runosta symbolismille tyypillisiä piirteitä pienissä ryhmissä"

En jaksanut lukee mut varmaan ihan kiva? : D Terveisin Maija. Nukahtelin aikasemmin kun piti tehdä tätä, I´mma sorry.

HEI TOSSA VIVIN 11 DIASSA (ANALYSOINTIA) LUKEE ET "Olet hengästynyt kuin ahdistettu lintu" eiks toi oo vertaus eikä metafora ku siin on toi "kuin"-sana? Sori mut oli pakko kommentoida : DD Teen oman osuuteni tohon powerpointtiin ja liitän päivitetyn version tänne ni vivin ei tarvii liitellä niin paljon? peeäs kiitti maija siistimisestä



**Maija kommentoi ja alkaa työstämään omaa osuuttaan**
+ siistin etusivua : D

Symbolistinen manifesti o Katsotaan alkaneen ranskalaisen runoilijan lehdessä julkaistun ”Symbolismin manifestin” alusta o Vastareaktio realismiin ja naturalismiin, jotka vaativat todellisuuden kuvaamista sellaisena kuin se on  o Jatkoa romantiikalle
 * Symbolismi sai alkunsa vuonna 1886, kun ranskalainen [|Jean Moréas] (1856–1910) julkaisi symbolismin manifestin pariisilaisessa //[|Le Figaro]// –lehdessä. Moréasin [|manifestilla] oli monia tarkoituksia: se antoi suunnan modernille runoudelle sekä auttoi nuoria kirjailijoita ja runoilijoita löytämään hyväksyttävän kulttuurin.
 * Alkoi Ranskassa 1800-luvun loppupuolella, noin 1886
 * Ominaista symbolien käyttö
 * Symbolismin ajatusten mukaan taiteen tehtävänä oli pyrkiä kuvaamaan näkyvän maailman taakse kätkeytyviä alitajuisia näkyjä ja mielikuvia.
 * Kiinnostus kohdistui ihmisen sielunelämään, mielikuvitukseen ja uniin.
 * ”Suurien totuuksien” löytäminen vaati epäsuoria keinoja, kuten symboleja ja metaforia
 * loppui n. 1908
 * Symbolismin keskeiset aiheet saatiin uskonnosta, myyteistä, legendoista, unista ja mystiikasta.
 * Symbolismin oppi-isänä pidetään ranskalaista runoilijaa Charles Baudelairea: “Ihminen elää symbolien metsässä”
 * Ihmisen pimeä puoli kiehtoi
 * Symbolismin näytelmäkirjailijoita olivat mm. Henrik Ibsen, August Strinberg, varsinkin myöhemmässä tuotainnoissaan.
 * SYMBOLEITA:
 * ruusu – rakkaus
 * pursi, virta – matka, elämä
 * taivas – ihanne
 * risti – usko
 * sydän – usko
 * ankkuri – toivo
 * valkoinen lippu – antautuminen
 * sormus – sitoutuminen
 * valkoinen – viattomuus
 * keskisormi – f*** you

= =